Tidligere i Brothers & Sisters...
Lad os stoppe. Du er Rebeccas bror.
Julia tog Elizabeth med sig og forsvandt,
og jeg ved ikke, hvornår eller om hun kommer tilbage.
Jeg vil gerne tale med dig om Joe. Og kysset.
Hold op. Der er ikke mere at tale om.
Jeg flirtede måske lidt med ham.
Har du fortalt Jason om din og Scottys lille nattefest?
Nej, det har jeg ikke.
Du er bare for meget.
Al din tid går med at få nogen til at elske dig.
-Du har ikke tid til at hjælpe nogen. -Stop!
Jeg kan ikke gøre det mod min familie. Undskyld.
Gå nu.
Jeg vil ikke vente med at blive gift. Jeg vil giftes nu.
From This Moment, A Moment Like This,
Because You Loved Me... "Fordi du elskede mig"?
Det er ikke en god bryllupssang. Det er datid.
Den passer perfekt på mit ægteskab.
Burde din forlovede ikke gøre det?
Anden gang er der ikke helt den samme interesse.
Man skal igennem det hele igen. Apropos.
Rebecca skal have en undskyldning.
-Hun hader dig sikkert. -Nej, nej.
Ingen forventer venlighed, når man selv blander sig.
Hvem vil have en småkage?
Mor, har du fundet en kjole?
Nej. Det er meget deprimerende.
Alle brudens-mors-kjoler er enten beige eller fuld af perler.
De har alle halse, ærmer og jakker.
Når man når en vis alder, så prøver de at gøre en usexet.
Jeg kan lige så godt tage brunt papir på
og lægge mig i genbrugskassen.
-Her er Old Blue Eyes. -God idé.
Nej. Det kan vi ikke.
For Roberts første bryllup
havde et Sinatra-tema.
Hvad med den smukke sang fra Dixie Chicks?
Til en republikansk kandidats bryllup?
Udelader vi demokraterne,
så er der kun Ted Nugent, Lynyrd Skynyrd og ZZ Top tilbage.
Jeg er demokrat, og jeg mistede min mødom til She's Got Legs.
-Sarah! -Nu går du over stregen, Sarah.
-Min gik til Dirty Dancing-temaet. -Nej.
-Nej! -Kan det være mere bøsseagtigt?
Fantastisk.
Kitty mistede sikkert sin til et radio-talk-show.
Justin?
Jeg taler ikke om det i mors selskab.
-Hold op. Pink Floyds The Wall. -Hold nu op.
-Gabby Kliner. I 10. klasse. -Ved du det?
Tak.
Jeg har to sange, med pige og med dreng.
Hold nu op!
-I ødelægger al musik for mig. -Undskyld, jeg er sent på den.
Hej, kammerat?
Robert, til hvilken sang gik din mødom?
Mor!
Vi prøver bare at finde en bryllupssang.
Det er en interessant metode. Endless Love.
Okay. Jeg har dårlige nyheder.
Jason kan ikke komme til brylluppet.
Har du talt med ham?
Ja. Kort. Den anden dag blev vi afbrudt.
Den anden dag?
Jeg har ikke talt med ham længe, men du har to gange?
Han skulle have været forlover.
Næste gang du taler med ham,
så hils ham fra hans hengivne og tro,
men meget eftertragtede kæreste.
Ved alle, at Kitty har meldt os til danseundervisning?
Standarddans? Kitty!
Stop, Tommy. Jeg er ikke så dårlig.
Jeg har det. Pretty Woman.
Nej, mor. Det er for indbildsk.
Nej, nej, nej.
Til den mistede jeg min mødom. Tænk, jeg kunne huske det.
Vi behøver ikke se dig og far for os.
-Hvem nævnede far? -Hvad?
-Mor!
Jeg troede, far var din første kæreste.
-Nej. -Slog han ikke fødderne væk
-under dig, da du var næsten 18? -Nej.
Mor, din billige tøs.
Det var i 60erne.
Det var en fyr fra gymnasiet. Stan Harris.
Han blev indkaldt og tog til Canada.
Det var på bagsædet af hans fars Cutlass.
-Nå... -Du godeste.
Han var høj, jeg var lille, så vi måtte åbne...
-Lad os tale sammen i morgen. -Sådan.
-Ja. Helt sikkert. -Godt.
Godt. Jeg formoder, jeg ikke havde bollet før.
-Det ser farligt ud. -Det nedsætter blodtrykket.
Det gør et glas vin også, og der er ingen risiko for lammelse.
-Hvorfor er du ikke på arbejde? -Jeg er på daghold.
Vi kunne forsætte med at skrive sedler, hvis samtaler er for meget.
Beklager. Der er ingen beskeder.
Selvfølgelig ikke.
Vil du med mig til Kittys bryllup?
-Fristende. Er det en hade-invitation? -Nej.
Ja. På en måde. Det er det rene tortur at tage til bryllup alene.
Hvad med Jason?
Gud-Forbyde-Jeg-Ringer-Tilbage kommer ikke.
Men det gør hans bror, Robert. Hvad vil han ikke tænke?
Jeg er ligeglad. Mia Tellos står for maden.
Der vil være små pizzaer med
Gorgonzola, kartoffel, safran og salvie.
-Gorgonzolaen gjorde det. -Det tænkte jeg nok.
-Kitty. Hej. -Hej.
Undskyld. Vækkede jeg dig?
Nej. Jeg har været oppe længe.
-Vil du ikke ind? -Jo.
Kom ind.
-Er Justin okay? -Ja.
-Han har det meget bedre. -Godt.
Og tak,
fordi du fortalte alle, hvad der foregik.
Jeg ved, han sagde nogle frygtelige ting til dig.
Han sagde frygtelige ting til alle, så...
Ja, det gjorde han. Men...
Hvis det ikke havde været for dig,
så havde vi ikke kunne hjælpe ham...
Grunden til jeg er her, er...
Der er ikke noget pres, og du kan sige nej,
hvis du ikke vil,
men jeg tænkte om,
du vil være en af mine brudepiger.
Du godeste.
Jeg vidste ikke engang, om jeg ville blive inviteret.
Er du vanvittig? Selvfølgelig er du inviteret.
Du er min søster.
Åh.
Er det okay med Sarah?
Ja. Jeg er ligeglad.
Hun er okay. Det er...
Tænk over det, hvis du...
-Det vil jeg gerne. -Vil du?
-Ja. -Det er fantastisk.
-Skal vi kramme? -Ja.
-Okay. -Okay.
Graham har et godt ry for at udvikle mellemstore virksomheder.
Glem alt om Grahams ry.
Ojai leder ikke efter en ekstern konsulent.
Det er altid den første reaktion.
Saul siger, at du tænker på at udvide med økologiske produkter.
Ja, det er noget, vi overvejer.
Lad mig give dig nogle gratis råd.
Gør det ikke. Alle andre har allerede gjort det.
Så du er lidt sent ude.
Og helt ærligt, Sarah, en omlægning af landbruget
vil koste meget mere end at ansætte en privat konsulent.
Graham har idéer om det internationale marked.
Ja. Især om Kina.
Der er en voksende økonomi og middelklasse...
Jeg har læst de samme blade som dig.
Jeg er lige kommet hjem derfra.
-Har du været der? -Nej.
Det burde du gøre.
De dyre butikker i Shanghai kan ikke klare efterspørgslen.
Bare ordet "Californien"
gør hverdagens vindruer til en luksusvare.
Bare ordet "Kina" fremkalder logiske mareridt hos mig,
og Ojai har ikke ressourcer
til at klare internationale licenser, toldregler...
Det er, hvad jeg gør.
Jeg kan hjælpe med alt.
Netop. Vi opretter en speciel afdeling
af Ojai, der tager sig af udenlandsk handel.
Jeg ringer, hvis jeg har spørgsmål.
Tak for din tid, Sarah.
-Det var en fornøjelse. -Tak for det gratis råd.
Jeg kontakter dig.
Okay, godt. Jeg faxer en prisliste til dig. Farvel.
Hvordan går det?
Jeg har siddet ved telefonen hele morgenen.
Ansatte vi ikke Lena til det?
-Hun er sikkert sent på den. -Tror du?
Eller gør I sådan, som man gør.
Hun kommer fem minutter efter dig, så jeg ikke ved,
-at I to... -Nej, nej, nej.
Jeg har gjort det forbi med hende.
Skal vi se os om efter en ny kontorassistent?
Undskyld, men jeg stoppede hos bageren.
Tommy, jeg købte en bjørneklo til dig.
Walker Landing? Han er lige her. Det er din kone.
Julia. Hvad er der?
Elizabeth vil gerne tale med sin far.
Giv hende røret.
Hej, skat.
Hej.
-Du godeste. -Jeg ville have ringet i går,
men jeg tænkte, at en overraskelse ville være overraskende.
-Wow, det er så dejligt at se dig. -I lige måde.
Og hende. Du godeste. Hun er så stor. Hej.
Velkommen hjem, Julia. Hun er fantastisk.
-Tak. Her ser godt ud. -Tak.
Det er Lena, vores kontorassistent.
Hej. Det er dejligt at sætte et ansigt på stemmen.
Ja.
-Åh. -Nå.
Jeg tager fri i dag for at hjælpe derhjemme.
Tag al den tid, du behøver.
-Tak, Holly. -Ja.
-Velbekomme. -Okay. Kom.
Okay.
-Farvel, Lena. -Kom.
-Farvel. -Jeg ringer senere.
Er du stadig interesseret i jobbet?
Du burde nok genoverveje din påklædning.
Saul, kan du huske Stan Harris?
Selvfølgelig kan jeg det.
Mor mente, at han ville ødelægge dig.
Jeg fortalte hende, at vi ville køre landet rundt
i hans Folkevognsrugbrød og flytte i kollektiv.
-Jeg fandt ham online. -Hvad?
Han er historielærer på Canyon Falls Gymnasium og single.
Jeg vidste ikke, at man kunne se folks civilstand på nettet.
Jeg e-mailede ham.
Jeg kunne ikke lade være.
Jeg havde været en anden, hvis han ikke havde rejst til Canada.
Han bor 15 minutter herfra. Er det ikke utroligt?
Han har inviteret mig på middag.
Det er utroligt.
Jeg burde ikke gøre det. Det går aldrig.
Vi har intet at tale om.
Han synes nok, jeg ser gammel ud.
Nora, du ser ikke gammel ud.
På den anden side, jeg har intet at tabe.
Vi har en historie sammen.
Den samme gamle gnist kunne stadig være der. Det ved du godt, ikke?
Hvad mener du? Hvad har du gang i, Nora?
Hvad?
Jeg vil ikke tale om det.
Jeg har brug for tid.
Vil du have mig til at kontakte ham,
-som jeg fortalte dig om? -Nej.
Er det derfor?
Nej. Jeg ville bare gerne tale med dig om Stan.
-Ja, ja. -Misforstå mig ikke.
Jeg synes, vi skal tale om det.
Du kan ikke fortælle mig, at du engang var forelsket i en mand,
og aldrig tale om det igen.
Vi må tale om det engang.
Nora, jeg må løbe.
Saul, skal jeg... Skal jeg gå ud med ham?
De viser sig bare, ikke?
Vi kommer ikke til at kunne det.
Wow!
Wow, det var flot.
Det var fantastisk. Tak.
Men jeg tror ikke, vi behøver...
Vær ikke bekymret, senator. Vi tilpasser trinene til sangen.
Men ved du hvad?
Vi har ikke fundet en sang endnu.
Vi vil bare gerne lære et par trin,
så vi ikke ligner et par idioter til vores bryllup.
-Netop. -Okay. Hvad end I ønsker.
Martena, spil en langsom foxtrot.
Se her.
Sådan, langsom, langsom. Hurtig, hurtig.
Lad os prøve det hele. Begynd med venstre fod. Langsom...
Undskyld. Er det venstre, højre,
-og så hvilken side? -Nej.
Kitty, det er modsat.
-Du går højre... -Undskyld.
-...venstre, sammen. -Hallo?
Så... Det vidste jeg ikke.
-Det har ingen sagt. -Okay.
-Der er intet problem. -Ja.
-Okay. -Jeg vender tilbage. Tak.
-Højre, venstre og så til siden. -Godt.
-Godt, men til den modsatte side. -Den side.
Demokraternes formand.
Men du er republikaner, så det kan vente.
-Lad os prøve. -Okay.
Kitty, hans ansigt er smukkere end dine fødder.
Hovedet op. Langsom, langsom. Hurtig, hurtig.
-Senator, du er den fødte danser. -Tak.
Kitty, du skal ikke føre.
Undskyld,
-men jeg er den fødte leder. -Okay.
Det kommer til at tage tid.
Han har kun lige vist os trinene.
De mangler to stemmer.
Jeg burde nok bruge tid på det.
Jeg vidste ikke, du kunne danse.
Indsættelser. Regeringsmiddage.
Første bryllup, ikke?
Jeg tror, jeg kan trinene.
Bliv og øv dig. Få en ny tid.
Jeg lover at komme. Tak. Jeg bliver nødt til at løbe.
Kitty. Lad os danse.
Fem, seks, syv, otte. Langsom. Godt.
Undskyld rodet.
Hvis jeg vidste, du kom, så havde jeg ryddet op.
-Det er okay. -Jeg faldt i igen.
Det er tilladt. Undskyld, jeg var væk så længe.
Du havde meget at udrede.
Bare jeg kunne tage meget af det, jeg sagde tilbage.
Også mig.
Kan vi starte, hvor vi slap?
Det vil jeg rigtig, meget gerne.
Jeg kommer med dekadence.
Wow! Hvad nu? Har du røvet Long Beach Aquarium?
Vi havde en elegant seksårs fødselsdag på restauranten.
Med et Den Lille Havfrue-tema. Ungerne nægtede at spise Sebastian.
Havfruens bedste ven?
Deres drama, vores middag.
Kunne Sebastian tænke sig lidt smørsauce?
-Det vil jeg gerne. -Fantastisk.
-Tænd stearinlysene. Jeg er der straks. -Stearinlysene?
Det er jo bare take-out.
Okay. Ingen stearinlys.
Vi kan godt drikke champagne, ikke?
Jo.
-Hej, Sarah. -Hej.
Er Kitty her?
Hun kommer lige om lidt.
Er du brudepigen?
Jeg er ikke førsteforloveren.
Undskyld.
-Nå? -Wow.
Hvad synes I?
-Meget smuk. -Virkelig?
Ja. Den har en rigtig 60er stil over sig.
-Den er fra 60erne. -Er den for 60er-agtig?
Nej, jeg synes, den er klassisk.
Nej. Jeg mente, at den er meget Jackie O-agtig.
Jeg ved ikke, om det er det, jeg går efter.
Det er ikke engang det rigtige politiske parti.
Åh! Hvor er du smuk!
-Er jeg? -Meget smuk.
Apropos smuk, mor. Hvor skal du hen?
-Ja. -Jeg skal spise middag med en ven.
Skat, det er spændende.
I morgen tager vi hen til syersken.
-Og bare... -Okay.
-...et par småting. -Okay.
Det er spændende. Jeg må løbe.
-Det er spændende. -Mor dig.
Lad mig se.
Jeg tror faktisk, der er noget særligt
-ved kjolens historie. -Ja.
Og den er gratis.
-Det kan man ikke slå. -Wow. Er det mors kjole?
Ja. Den er fantastisk. Ikke?
Ja. Den er flot.
Må jeg låne Rebecca et øjeblik?
Justin, jeg ved, hvad du vil,
men du skal vide, det er okay. Jeg er okay.
Nej, det er ikke okay. Jeg har det skidt med det, jeg sagde.
-Det var ondt. -Og noget af det var sandt.
Jeg var vred. Jeg gik efter dig.
Du er ikke en idiot. Det er jeg.
Det er din skyld, jeg bliver stoffri.
Jeg er glad for, du får den hjælp, du behøver.
Du betyder meget for mig.
Og jeg er meget ked af det.
Du er god til at få oprejsning, hvad?
Jeg har øvet mig meget.
Undskyld mig.
Hallo?
Ja. Hvordan går det?
Selvfølgelig. Det lyder godt. Vi ses derhenne. Farvel.
Det var din veninde Lena.
-Hvad vil hun? -Hun spurgte om, vi skulle mødes.
-Jeg leder efter nogen. -Herovre.
Stan?
-Nora? Hej. -Undskyld, jeg kommer for sent.
-Nej, nej. -Nej?
Kun 10 minutter.
Trafikken er umulig her i byen.
Man kan ikke komme frem.
Hvis man er inviteret mellem 17.00 og 19.00,
må man sige: "Beklager.
"Man kan ikke komme frem. Det kan man bare ikke..."
Her er jeg.
-Du ser godt ud. -Synes du?
Se ikke for godt efter. Min hals ligner et soveværelsesgardin.
Jeg har taget 10 kilo på og fået en kunstig hofte.
-Er det rigtigt? -Nej. Jeg driller.
-Jeg er lidt nervøs. -Det er jeg også.
-Du e-mailede mig. -Gjorde jeg?
Ja, det gjorde du.
Hvor begynder vi?
-Hvad med en kande Margarita? -Ja.
-Vi er til en indvandrerdemonstration. -Ja.
Hele klassen.
Alonzo, som er meget klog,
men lidt ukoncentreret,
er lidt berørt af situationen. Jeg holder øje med ham.
Og jeg siger til mig selv: "Det er derfor, jeg gør det."
Han begynder at tænke.
Han vil kræve at blive hørt.
-Og i det samme... -Ja.
-...går han op på scenen... -Ja.
...smider bukserne og viser røv til guvernøren.
-Nej. -Jo.
Han skulle ikke føle sig flov, så jeg gør det sammen.
Du godeste. Det er forfærdeligt. Hvad skete der?
Jeg tilbragte en nat i brummen og betalte en bøde.
Alonzo stiller op til præsidentposten på skolen.
Det var godt. Jeg tilbragte engang en nat i brummen.
Jeg røg en joint sammen med min veninde, Emily Craft, i hendes bil.
-Crafty? -Ja.
Du kunne ikke lide marihuana. Hvornår begyndte du på det?
Aldrig. Det er ikke rigtigt.
Siden du har set mig sidst, har jeg fået børn
og været gift med en republikaner, så...
Det ved jeg godt.
-Har du ikke været gift? -Nej.
Jeg var tæt på et par gange,
men jeg fandt aldrig den rette.
Den rette.
Hvad skal du i morgen?
Undskyld. Du har sikkert planer. Det er nok for tidligt.
Nej. Du godeste. I denne alder er intet for tidligt.
Lad os gå ud sammen.
Godt. For jeg vil ikke vente endnu fyrre år.
Kevin.
Kevin, gå i seng.
Flyt din fod. Den ligger lige...
Undskyld.
Jeg burde sove på luftmadrassen.
Ja, det burde du.
Den er flot på dig.
Hold op. Jeg ligner en kæmpe mandarin.
Jeg tager den lige. Jeg er på arbejde.
Jeg skal have et par kjoler mere.
Sarah Walker.
Hej. Det er Graham Finch. Jeg håber ikke,
jeg pressede for hårdt på.
Er du ikke altid en bulldozer?
Det er jeg. Når jeg ser noget,
jeg gerne vil have.
Og du vil have mig.
Vil jeg have dig?
Det er en talemåde.
Hvad laver du i aften? Skal vi spise sammen?
-Jeg har andre planer. -Hvad med i morgen?
Giv mig en time, og hvis jeg ikke kan overbevise dig,
så ser du mig aldrig igen. Hvad siger du til det?
Okay. I morgen.
Fantastisk. Vi ses.
Det er en smuk farve.
-Hvad synes du om den her? -Okay.
Wow. Den farve er meget bedre.
-Synes du? -Ja.
Hvorfor inviterer du ikke nogen med til brylluppet?
Jeg har haft en tørlagt periode på det sidste.
En tørlagt periode? Det lyder ikke som dig.
Hvad mener du?
Når jeg tænker på dig, tænker jeg ikke på tørlagte perioder.
Jeg kender et par søde fyre fra kontoret.
-Har du en speciel type? -Nej, det har jeg ikke.
Måske gifte mænd. Det ville du sige, ikke, Sarah?
-Nej. Det ville hun ikke. -Det kunne jeg ikke finde på.
Der trådte jeg i spinaten igen.
Jeg tænker af og til på det.
Men jeg er ikke længere besat af dig,
Joe og min skilsmisse.
Lige nu er jeg besat af Kitty,
brylluppet og hvilken kjole, hun tvinger mig i.
Ikke, Kit?
Her er den.
Du godeste.
Det er utroligt. Den er perfekt.
Den er perfekt.
Hvad med mors kjole?
Jeg mener, jeg ville vælge den, hvis jeg ikke allerede havde en.
-Men... Du godeste. -Ja.
-Prøv den. -Det kan jeg ikke.
Jeg burde ikke engang kigge på den.
Hold op. At kigge er ikke at snyde. Vel, Rebecca?
Du godeste.
-Hej. -Hej.
-Skal du i fitnesscentret? -Ja.
Når man arbejder i et køkken, er man nødt til det...
Ellers ender man med bildæk. Som jeg.
Vi har vist fået fastslået, at jeg ikke har problemer med din krop.
Eller jeg med din.
-I går aftes... -Du behøver ikke sige mere.
Du var sårbar.
Din kæreste er langt væk,
og jeg var en varm krop efter en hummermiddag.
Tilføj champagne og voilà. Det var en fejltagelse.
Det var ikke en fejltagelse.
Du skal ikke undskylde dig for min skyld
ved at gøre nostalgisk sex til mere, end hvad det var.
Det gør jeg heller ikke.
Jeg savner ham. Hvorfor skulle jeg ikke gøre det?
Han ringer ikke til mig. Men det er det, vi havde,
det som han gav.
Men nu er han gået tilbage til sin første kærlighed: Gud.
Eller kirken. Jeg ved ikke, hvad det er.
Men det er ikke mig.
Det ved du ikke. Afstande...
Jeg ved, hvad jeg føler. Lad mig føle det. Det gør ondt.
Det skal nok gå. Det lover jeg.
Det er jeg ikke så sikker på.
Hvad er det her?
Vi tager på en dejlig tur til stranden,
og så tager du mig herud. Hvorfor? Er det en bandeceremoni?
-Se godt efter. -Okay.
Det er Jones Hall.
Vi så Dylan her.
-Ja. -Du godeste.
Minderne fra den aften
hjalp mig gennem mange kolde nætter i Toronto.
Det var min første gang.
Det var vores første gang. Jeg løj.
Du skulle ikke vide, at jeg ikke vidste, hvad jeg lavede.
Stan, jeg var vildt forelsket i dig.
Hvorfor tog du af sted? Hvorfor tog du til Canada?
Du forlod alt. Din familie, dine venner, mig.
-Jeg var ikke god nok til dig. -Hvad taler du om?
Du elsker de kampe, du ikke kan vinde.
Du havde mig. Jeg vidste godt, jeg ikke var en udfordring for dig.
-Jeg var ikke ude efter en udfordring. -Var du ikke?
Nej.
Du giftede dig med en rig republikaner.
En, du altid kan modsætte dig.
Åh.
Vi er forskellige. Jeg kan ikke lide at slås. Jeg engagerer mig i sagen.
Stan, kom og besøg mig. Kom og mød mine børn.
Kom med mig til min datters bryllup.
Det vil være mig en ære.
Kommer din mor?
-Ja. -Åh, nej.
Wow, jeg elsker den sang.
Det gør jeg også.
Hvorfor ringer du til mig herhjemme?
Jeg tjekkede svareren på kontoret.
Dit morgenmøde er blevet aflyst.
Åh.
Hør her,
jeg ville ikke ringe af personlige årsager.
Jeg er ikke så dum. Slap bare af.
Undskyld. Tak.
Hav en god weekend.
-Hvem var det så tidligt? -Det var fra kontoret.
De har aflyst mit møde, så jeg kan lave morgenmad.
Jeg troede ikke, du drak halv koffeinfrikaffe.
Jeg troede, du var til espresso.
-Jeg prøver at være moderat. -Nåh?
Det lyder ikke som ham, jeg mødte i baren.
-Har Rebecca ikke fortalt dig det? -Nej.
Jeg er på afvænning.
Jeg tog smertestillende medicin for mit ben, og kort tid derefter
begyndte jeg at tage den, bare for at tage den.
Jeg er på afvænning.
Jeg går til møder og taler med min rådgiver.
Hvis du skal gå, så er det okay.
Jeg lader mig ikke skræmme så let.
Jeg er en ynkelig taber, der ser en gift mand
og overraskes og græder, når han dropper mig.
Wow. Det stinker.
Det var tydeligt fra starten, at det ikke ville gå.
Jeg er ikke den rette til at hjælpe dig igennem.
Jeg formoder ikke, at det her handler om mere end en kop kaffe...
Nej. Fortsæt. Formod.
Jeg burde ikke involvere mig, så længe jeg er på afvænning.
Jeg har stadig mareridt over krigen.
Mit ben ser meget ulækkert ud efter ulykken,
jeg har ikke noget arbejde, og jeg bor derhjemme.
-Stop. Du er et forfærdeligt valg. -Ja.
Hvad med bare at være min kaffekammerat?
Hvis du ikke har noget imod den halve koffeinfri.
Nej, det har jeg ikke.
-Langsom, langsom. Hurtig, hurtig. -Hurtig, hurtig.
Det er hårdt at udskifte så mange.
Men Bukarski er blevet varmt anbefalet.
Han arbejdede for Phipps.
-Det kan vi ikke. -Der er Donnelly,
men han er vist lidt af en skriger.
-Mine fødder? -Travis' stemme generer
den del af min hjerne, der prøver at tælle.
Har du den del af hjernen?
Hold mund, Travis.
Kitty, har du øvet dig, som jeg bad dig om?
Hvad kommer efter venstre fod, der går baglæns?
-Til siden, højre. -Til siden, højre.
Ved I hvad?
Måske skulle I to danse den første dans sammen.
-Hvad med Benitez? -Ja.
Ved du hvad? Lad os glemme det.
Du har travlt. Jeg har travlt, og du er ikke interesseret.
-Hvorfor skulle du også være det? -Det er bare en dans.
Nej! Det er ikke bare en dans! Det er en dans, du har danset før.
For en ceremoni, du har afholdt før.
Og jeg skal have en brugt kjole på.
Jeg syntes bare,
det ville være rart for os at have en dans, der var vores.
Men du har ret.
Det er for meget forlangt at have en første ting til mit eget bryllup!
Hold mund, Travis!
Skal vi rydde op, eller skal vi bare
lade det være og lade det gå i et med resten?
Laver du grin med min lejlighed?
Nej. Jeg er jaloux over dit rod.
At gøre oprør hjemme hos mig er at efterlade en krumme på bordet.
Der er ikke noget at sige til, du blev afhængig.
Har du andre vaner ud over at rode?
Helt sikkert kaffe.
-Vin. Tøj. -Det kan jeg se.
Ja.
-Vent lidt. -Okay.
-Hej. -Justin er på afvænning.
Det ved jeg godt. Hør her. Kan jeg ringe tilbage?
-Hvorfor? Er Justin der? -Ja.
-Du godeste. -Ja.
-Lad os tale sammen i morgen. -Okay.
Hvad handlede det om, hvis jeg må spørge?
Lena.
Jeg synes, jeg hørte, du talte om Justin.
Hun inviterede ham ud.
Gjorde hun det?
Ja. Det er egentlig ikke mit problem,
men han burde ikke se nogen lige nu.
Kitty og Sarah går amok.
De dømmer mig allerede rigeligt.
Jeg behøver ikke deres dom her.
Skat, det er næppe din skyld.
Sig det til dem. Kitty er meget truende.
Sarah er hele tiden bange for at komme til at såre mig.
Jeg gør mig selv til grin.
Rebecca, du skal tro på dig selv.
-Det er ikke let, mor. -Det ved jeg godt.
Men du er blevet en bly viol.
Og det er ikke min datter.
Du var altid ligeglad med, hvad folk tænkte om dig.
Du passede ikke på, hvad du sagde, eller hvad du ikke sagde.
Jeg er stolt af dig for det. Selv når du taler til mig.
Tal sådan til dem.
Fortæller du mig, at du ikke har set Blades of Glory?
-Ja. -Er det rigtigt?
Den skal du se. Jeg har den på dvd. Vi kan se den i aften.
Jeg må hellere komme af sted.
Skræmte jeg dig?
Nej. Det har været hyggeligt.
Men hvis jeg bliver for længe, bliver min rådgiver sikkert vred.
Og han er ret stor og har tatoveringer.
-Har han? -Skræmmende.
Jeg kan godt forstå, at du prioriterer din afvænning.
Tak.
Vi kan vente på det rette tidspunkt.
-Fint. -Fint.
Fint.
Glem det.
Prøv kammuslingerne i citron. De er fantastiske.
Jeg foretrækker kylling i appelsin.
Andesaucen er fantastisk.
Jeg kan smage fersknerne og blommerne.
Nu forstår jeg.
Alt hvad vi har spist, er produkter som vi producerer hos Ojai.
-Godt gået. -Opdaget.
-Jeg troede, jeg var diskret. -Jeg er hurtig.
Så vil du forstår, hvad jeg siger.
En milliard spiser den mad hver dag.
Ville den ikke smage bedre, hvis den kom fra dig?
Selvfølgelig.
Men du kan ikke charmere dig til en aftale.
Du er såmænd charmerende nok. Men der er noget over dig.
Måske er det det italienske jakkesæt eller al den snak om hurtige penge
og de internationale markeder. Måske er det den perfekte race.
-Perfekte... -Det er for nemt til at være sandt.
-Jeg er skeptisk. -Hør her.
Jeg blev ikke født i dette jakkesæt.
Da vi mødtes
var jeg ikke sikker på at få en aftale.
Jeg tænkte bare, hvis du hørte på mig,
ville du indse, det var en god idé
og godt for Ojai og for familien. Det er alt.
Helt ærligt. Det lyder fristende.
Men Ojai har ikke råd til at tage den slags risici,
og jeg kan ikke sætte det firma, som min far opbyggede, på spil.
Uanset mulighederne.
Jeg har en fyr,
der kan geare Ojai til en tilskudsordning?
Regeringstilskud?
Jeg kan tilpasse firmaets profil til det, de søger.
Regeringen ønsker at øge landbrugseksporten.
Lad dem hjælpe med at betale.
Hvem ved? Hvis vi gør det rigtigt,
bliver der måske nok overskud til, at jeg
kan tage dig med på en rejse til Beijing.
Okay.
Lad mig se noget information om ordningen.
Jeg må se et forventet resultat. Hvis tallene tiltrækker mig, taler vi.
Hallo. Jason?
Du godeste! Du godeste! Jeg har savnet dig.
Nej. Undskyld. Det er bare din stemme.
Du... Hvorfor har du ikke ringet?
Nej, nej. Jeg ved godt, at forbindelsen er dårlig.
Jeg har det godt. Jeg har det godt.
Ja, jeg... Jeg har også noget at tale med dig om.
-Rydder du op eller pakker du? -Jeg pakker.
Jeg har fået tilbudt en sofa hos en ven. Det er nok nemmere sådan.
Ja. Du har ret.
Men når noget er svært, kan det også være godt.
Man tvinges til at gøre det umulige.
Vi kan, Kevin. Vi ender altid med at gøre det.
Men det tager os ingen steder.
Jeg har talt med Jason.
-Godt. Det glæder mig... -Jeg afsluttede vores forhold.
Kevin, hvorfor skal du altid reagere så melodramatisk.
Bare fordi han ikke ringede i et par uger.
Det er ikke det.
Da vi mødtes første gang, var vi...
Kevin, hvis du er i gang med at romantisere vores affære...
Det er jeg ikke. Det er netop min pointe.
For hvad vi havde sammen, var... Det var kompliceret.
Vi var lune på hinanden, og så var vi det ikke.
Men jeg vil gerne være tæt på dig.
For jeg vil være ærlig over for mig selv.
-Fortalte du Jason om os? -Ja.
Jeg ved godt, at jeg beder om meget.
Men som sagt er det ikke altid let at gøre det, der er nemmest.
Den er væk. Ja. Den er væk.
-Den er væk. -Åh.
Mor bliver i det mindste ikke knust.
-Det er sandt. -Jeg synes, det er en skam.
Jeg synes, du selv skal vælge, hvad du vil have på.
Okay, Rebecca.
Tak. Men det er okay.
Det er bare min mening.
Min mening er, at vi må videre.
Disse kjoler det fine.
Hvad med Julia? Klæder blåt hende?
-Julia ser godt ud i alt. -Kælling.
Rebecca, hvad synes du?
Jeg ved ikke, hvad søstre siger i disse situationer,
men den eneste måde jeg kan være mig selv sammen med jer,
er, hvis jeg ikke filtrerer alt.
Derfor, Kitty, nej.
Nej. Den farve klæder ikke mig.
-Og den klæder ikke Sarah. -Gør den ikke?
Jeg ville vælge den kjole...
Du godeste.
-Rebecca, fortsæt. -Det kører for dig.
-Kitty, her er den! -Den er på tilbud.
Du godeste.
Du godeste, Rebecca.
Rebecca, skal jeg selv vælge min kjole?
Ja. Vil du gerne have den kjole?
Ja.
Jeg gik ikke ud for at finde den.
Den var der bare, og så var den på tilbud. Det var skæbnen.
-Var den på tilbud? -Ja.
Jeg var begyndt at føle, at det hele var et genbrugsbryllup.
Jeg ville bare have noget nyt og...
Mor, du må ikke være vred.
Skat, det er okay. Du skal ikke have min...
Er det et passivt-aggressivt-okay?
Skat, jeg tilbød min kjole som en mulighed...
Da du så mig i kjolen den anden dag,
-var du lige ved at græde. -Nej.
-Du skal giftes... -Du var rørt.
-...det rør mig! -Du...
-Du havde min kjole på... -Men...
-...og det fik minderne frem. -Men...
Hør her. Det er dit bryllup. Du skal skabe dine minder.
Gør dine egne valg. Skab din egen historie.
Du skal ikke genleve min.
Ja.
Du tager det så roligt.
Jeg forventede ikke andet, men alligevel...
-Tak. -Den er smuk.
Tak, mor. Tak.
-Den er smuk, skat. -Tak, mor.
-Kitty? -Ja?
-Hvad du hvad? -Nej.
-Jeg spiste middag med Stan Harris. -Stan Harris.
Min Pretty Woman Stan Harris.
-Ja. -Hvordan gik det?
Det gik godt.
Er det okay med dig, at jeg inviterer ham med til brylluppet?
Ja. Selvfølgelig.
Det er fantastisk! Skat, et øjeblik.
-Mor. -Ja.
Vi skal have fundet en sexet kjole til dig.
Jeg tror, jeg har en idé.
Vil du have den farvet?
Blå. Måske.
-Men kjolen er en klassiker. -Jeg elsker den.
Den er min historie. Og jeg vil beholde den.
Måske er det på tide at tage lidt af længden.
-Okay. -Okay.
Sådan.
Hej!
Jeg troede ikke, du stadig ville være her.
Jeg troede, du var taget hjem.
Jeg gjorde lige noget færdigt.
Skal du ud?
Ja. Jeg har en date.
Har du mødt en?
Det skete for et par dage siden.
-Jeg var dig ikke utro. -Jeg ville ikke...
-Tommy, jeg driller. -Okay.
Godnat, Tommy.
Det er for stort til en indsamling.
Der er ikke engang så mange republikanere i Los Angeles.
-Her er smukt, ikke? -Jo.
Vent. Nej, nej. Vi skal...
De øver.
-Kom. Lad os høre på. -Nej.
-Vi kommer for sent. -Kom nu.
Undskyld. Tager I imod forespørgsler?
Senator.
Er det Lyle Lovett?
Hvad laver du? Hvad lavede du?
Er du ved at bede om min hånd?
Det har vi allerede gjort. Det har jeg allerede gjort.
Jeg har ikke haft meget tid til at fokusere på brylluppet.
Og du tror, det er, fordi jeg har været gift før.
Vi har ikke valgt vores sang.
Men Kitty, alle romantiske sange
minder mig om os.
Du gør alt nyt.
Skal vi danse?
Du er vanvittig. Jeg kan ikke tro dig.
Ved du hvad? Det her er også første gang for mig.